![Aleksi Saikkosen työpäivät vaihtelevat laajasti, sillä kahden viran sijaistajana töitä riittää, mutta siitä hän pitää. Jokainen päivä näyttää erilaiselta ja tuo mukanaan erilaisia pulmia ratkottavaksi. Se vasta pitääkin mielen virkeänä.](https://www.loimaanlehti.fi/wp-content/uploads/2024/05/9630303-696x464.jpg)
TURKU, LOIMAA Loimaan vesitornimäen pulkkamäki muistuu Aleksi Saikkoselle mieleen tärkeänä lapsuudenmuistona. Hän asui lapsena Loimaan keskustassa; myöhemmin perhe muutti Metsämaalle, jossa hän kävi alakoulua. Sittemmin matka jatkui Humppilan ja Someron kautta Turkuun.
Tätä nykyä Saikkonen työskentelee sairaalafyysikkona, joka on monen sattuman summa.
– Opintojeni aikana olin pikkusiskoni luokkaretkellä valvojana, ja siellä kuulin sivukorvalla mainittavan sairaalafyysikon ammatista. Se jäi kiinnostamaan. Myöhemmin myös yliopistolla sairaalafyysikko kävi esittelemässä ammattiaan.
Turussa Saikkonen on asunut pisimmän ajan elämästään muutettuaan sinne yliopisto-opintojen perässä. Alun perin Saikkonen haki Helsinkiin opiskelemaan kemiaa. Valinta ei osunut häneen, ja ystävän ihmettelyn jälkeen Saikkonen tajusi, että fysiikka on ollut hänen vahvuutensa jo lukiossa. Näin opinnot alkoivat Turun yliopistossa vuonna 2011, pääaineena fysiikka ja sivuaineina matematiikka ja kemia.
Viime vuoden huhtikuussa Saikkonen sai kuuden vuoden väitöskirjarupeaman valmiiksi, kun hän sai filosofian tohtorin tittelin. Turun yliopistossa Saikkonen vietti 12 vuotta, johon sisältyi luonnontieteiden kandidaatin, filosofian maisterin ja viimeiseksi filosofian tohtorin tutkinnot.
Vaikka Saikkonen ei ole asunut Loimaalla vuosiin, vierailee hän perheensä ja sukulaistensa luona säännöllisesti.
– Loimaalaisuus löytyy aina identiteetin perältä ja tulee ajoittain esille esimerkiksi puheessani. Loimaalla käyn kuukausittain esimerkiksi tapaamassa sisaruksia tai mammaa.
Tällä hetkellä Saikkonen sijaistaa Turun yliopistollisessa keskussairaalassa kahta virkaa kahdella osastolla, U-sairaalan isotooppiosastolla ja T-sairaalan kliinisen fysiologian osastolla. Päivien kulku vaihtelee paljon, mutta pääasiallisesti hän vastaa hoitoihin ja tutkimuksiin liittyvien laitteiden laadunvalvonnasta, uusien hoitomenetelmien käyttöönotosta sekä esimerkiksi radioaktiivisten aineiden kontaminaatiotilanteista. Työnkuva on laaja.
– Saattaa olla esimerkiksi tilanne, jossa potilas odottaa tutkimusta, mutta hoitoon vaadittava laite ei toimi. Silloin osaston sairaalafyysikko hälytetään tarkistamaan tilanne. Parhaassa tapauksessa tilanne saadaan selvitettyä nopeasti ja tutkimus voidaan aloittaa. Joka päivä löytyy erilaisia ongelmia ja pulmia, joita ratkoa.
Tärkeimpänä motivaattorina Saikkonen kertoo olevan vilpitön halu auttaa ihmisiä ja mahdollistaa uudenlaisia hoitomuotoja erilaisiin tilanteisiin. Saikkosen väitöskirja käsittelee sädehoidon kehittämistä. Tarkemmin hän tutki sitä, miten sädehoidossa saadaan oikea määrä säteilyä.
– Tein kolme tutkimusta, joista ensimmäisessä tutkin sädehoitoon liittyvää laitetta, ja kahdessa muussa tutkimuksessa tutkin eri sädehoitomuotoja. Perimmäinen tarkoitus oli parantaa sädehoidon laatua ja tutkia, miten säteilyä saadaan oikea määrä oikealle alueelle.
Urallaan Saikkonen pyrkii jatkamaan tutkimustaan. Esimerkiksi Tyksissä sairaalafyysikkoja toimii viidellä alalla ja kymmenellä osastolla, joten tutkimuksen suunta tulee tarkentumaan vakituisen työpaikan myötä.
– Tietenkin pyrin keskittämään tutkimuksen niihin aiheisiin, joita kyseisellä osastolla käsitellään, vaikka tietenkin sädehoito on itselleni tutuin. Sen näkee sitten ajan kanssa, mille alalle päätyy töihin.
Saikkosen ala on alati muuttuva. Hänen työnkuvaansa kuuluu esimerkiksi uusien tutkimusten ja artikkelien luku sekä kouluttautuminen ja tutustuminen uusiin laitteisiin.
– Hoito- ja kuvantamislaitteiden elinikä vaihtelee seitsemän ja kymmenen vuoden välillä, sitten on uuden laitehankinnan aika. Laitteet ja tekniikat ehtivät kehittymään valtavasti esimerkiksi kymmenessä vuodessa, joten kyllähän siinä täytyy pysyä ajan tasalla tapahtuvista muutoksista.
Fysiikan alalla kaavat, käsitykset ja laitteisto ovat jatkuvassa muutoksessa ja niitä parannellaan alati. Tämä kävi Saikkoselle selväksi jo ensimmäisellä fysiikan luennolla yliopistossa.
– Muistan kun olin ihan ensimmäisellä yliopistoluennolla, jossa professori sanoi, että kaikki fyysikot tietävät, etteivät tiedä. Se mitä oppii nyt, ehti vanhenemaan tuossa tuokiossa, sillä alalla tuotetaan jatkuvasti uutta tutkimusta ja kehitys on nopeaa.
Kuka?
Aleksi Saikkonen
Sairaalafyysikko Turun yliopistollisessa keskussairaalassa.
Syntynyt Loimaalla vuonna 1990, asuu Turussa.
Opinnot Turun yliopistossa.
Väitteli filosofian tohtoriksi huhtikuussa 2023.
Vierailee Loimaalla kuukausittain suvun luona.